Sohlbergin palkinto professori Teppo Krögerille
![](https://pss-saatio.fi/wp-content/uploads/2024/06/KrogerTeppo_024-1024x719.jpg)
Ikääntymisen ja hoivan tutkimuksen huippuyksikön johtaja professori Teppo Kröger Jyväskylän yliopistosta palkittiin 12. kesäkuuta 2024 Tukholmassa. Kröger on vaikuttanut merkittävästi ikääntyneiden hoivan tutkimukseen.
Professori Teppo Krögerille myönnetty Sohlbergin palkinto, 10 000 euroa, jaettiin 12. kesäkuuta 2024 Tukholmassa järjestetyssä Pohjoismaisessa gerontologian konferenssissa. Päivikki ja Sakari Sohlbergin säätiön asiamies Ulla Nord ja hallituksen puheenjohtaja Tiina Tallberg olivat jakamassa Tukholmassa palkintoa. Kröger piti konferenssissa juhlaesitelmän otsikolla ”Building gerontological social policy research”. Sohlbergin palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004 Tukholmassa nimellä Sohlbergs Nordiska Priset i Gerontologi. Palkinto myönnetään Pohjoismaissa asuvalle vanhenemisen tutkijalle, joka on vaikuttanut keskeisesti alansa kehitykseen.
Tutkimusta sosiaalityön ja sosiaalipolitiikan rajalla
Kröger valmistui Tampereen yliopistosta vuonna 1990 sosiaalipolitiikan oppiaineesta sosiaalityön suuntautumisvaihtoehdosta ja vietti ensimmäiset työvuotensa sosiaalityöntekijänä. Pian Krögeriä pyydettiin mukaan tekemään väitöskirjaa osana laajempaa tutkimusryhmää, joka tutki sosiaalipalvelujärjestelmän kehitystä Suomessa. Väitöskirjan jälkeisten tutkimushankkeiden jälkeen Kröger toimi Jyväskylän yliopistossa opetustehtävissä sosiaalityön lehtorina kolme vuotta, kunnes sai Suomen Akatemian rahoittaman 5-vuotisen rahoituksen tutkimukselleen. Sen avulla Kröger pystyi rakentamaan omaa tutkimusprofiiliaan sekä keräämään omaa tutkimusryhmää ympärilleen.
Kröger kokee liikkuneensa sosiaalityön ja sosiaalipolitiikan oppiaineiden rajalla uransa alusta saakka. Siinä missä sosiaalityössä ollaan kiinnostuneita ihmisistä ja erityisesti sellaisista ihmisistä, joilla menee kaikkein heikoiten, sosiaalipolitiikassa ollaan kiinnostuneita hyvinvointivaltiosta ja järjestelmistä, jotka vaikuttavat ihmisten elämään.
Varhaisen tutkijan uransa aikana Kröger keskittyi tarkastelemaan erityisesti kunnan roolia sosiaalipalvelujärjestelmässä sekä paikallisen tason ja keskustason jännitteitä ja ristiriitoja, minkä jälkeen hän siirtyi tutkimaan sekä lasten että vanhojen ihmisten palveluita. Viimeaikaisina teemoina ovat olleet erityisesti vanhusten hoivan kysymykset sekä hoivaa tarvitsevien, että sitä antavien työntekijöiden ja omaisten näkökulmasta. Keskeistä Krögerin tutkimuksissa on ollut kansainvälinen vertailu eri maiden järjestelmien välillä.
Vanhustenhoidon epäkohdat herättivät median kiinnostuksen tutkijoihin
Vuoden 2019 paljastukset puutteista yksityisen sektorin vanhustenhoidossa saivat median löytämään Ikääntymisen ja hoivan tutkimuksen huippuyksikön ja samalla sen johtajan. Kröger onkin antanut viime vuosina ahkerasti haastatteluja medialle. Hän kokee yhteiskunnalliseen keskusteluun osallistumisen keskeisenä osana yhteiskuntapoliittisen tutkijan roolia, sillä oppiaine pyrkii tuottamaan tietoa, jolla on vaikutusta yhteiskuntaan.
Krögerin tutkimustyön hedelmiä ovat olleet uudet käsitteelliset avaukset, joista tuorein on hoivaköyhyyden käsite. Hoivaköyhyydellä tarkoitetaan sitä, että saatavilla oleva avun määrä ei täsmää avun tarpeeseen. Kröger painottaa, ettei nykyisellä poliittisella johdolla ole halua resursoida hoivaan sellaisia summia, mitä riittävän avun tarjoaminen vaatisi.
”Suomessa tulee olemaan tulevaisuudessa huomattavasti enemmän ihmisiä, jotka eivät saa tarvitsemaansa apua. Tämä vaikuttaa myös omaisiin ja on uhka omaisten ansiotyölle. Lisäksi terveydenhoitojärjestelmä tulee kuormittumaan, jos apua tullaan hakemaan päivystyksestä.”
Nuorten tutkijoiden tukeminen on Krögerille tärkeää
Kröger on ilahtunut mutta jokseenkin yllättynyt Sohlbergin palkinnon osumisesta omalle kohdalle, sillä hän ei ole alun perin gerontologian oppiaineesta, vaikka tutkiikin ikääntymistä ja ikäihmisten palveluja. Vaikka palkinto on Sohlbergin säätiön rahoittama, tulee palkinto kuitenkin pohjoismaiselta gerontologiyhdistykseltä eli tutkijakollegoilta.
”Kaikkein paras tunnustus on sellainen, joka tulee kollegoilta.”
Viime vuosina Kröger on kokenut erityisen tärkeäksi tukea nuoria tutkijoita ja omien sanojensa mukaan ”välittää kapulaa eteenpäin seuraavalle sukupolvelle”.
”Olen pyrkinyt tekemään sitä aika määrätietoisesti. Sillä tavalla pyrin maksamaan takaisin sitä velkaa siitä kaikesta, mitä itse on urallaan saanut.”